PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
No tak! Výš!
Pořádně mě rozhoupej!
Víc! Na víc se nezmůžeš?
Výš!
Houpačky jsou boží.
Asi jsem je měla vyzkoušet dřív.
Ale když se chceš pořádně rozhoupat, potřebuješ pomoc.
A mámu spíš zajímalo, jak se sjede.
Výš!
Pomoc!
NEMOCNICE
Ježiši. Drž se!
Z cesty! Zranila se holčička.
- Ježiši. Už tam skoro jsme. - Neblbni. Vždyť mi nic není.
Dobrý den. Potřebujeme pomoc.
- Asi si zlomila ruku. - Je jen odřená.
- Ne. - Je hrozná hysterka.
Ne, slyšel jsem to.
- Dýchá se ti dobře? - Jen mě bolí ruka, Die-die.
- Vyslovuje se to Dee-dee. - Není to poznat.
Máte krásné jméno. Můžete ji prosím ošetřit?
- Bolí ji to. - Říkám, že ne.
Přednostně se věnujeme pacientům v kritickém stavu.
Jestli v sobě nemá kulku, bude si muset počkat.
Vyplňte to. Zavoláme si vás, hned jak to půjde.
Miluj bližního svého. Díky.
Pojď.
- Odcházím. - Nikam nejdeš. Pojď si sednout.
Tady ne.
Ne, tady ne.
- Tak si vyber. - Všude je to špinavý.
Snažím se rozhodnout mezi žloutenkou a meningitidou.
V nemocnici jsem byla dvakrát. Vždycky to byla katastrofa.
Jednou mě odvedli pryč a jednou jsem se narodila.
Většina lidí se prý v nemocnici nakazí.
Tak bysme měli jít. Vždyť to ani nebolí.
Jsi v šoku. Kvůli adrenalinu to necítíš.
Když jsem si zvrtnul kotník v podpatcích od Alexandera McQueena,
celý dny jsem to necítil.
Nic s rukou nemám.
Zahýbáš prstama?
Na druhé ruce.
No vidíš.
- Nehýbou se. - Ale jo.
Jen se hýbou tak rychle, že to lidské oko nevidí.
Nikam nejdeme.
AJ, je to celkem vážný.
- Nechceš zavolat mámě? - Zbláznil ses? Ani náhodou.
Neměla by máma vědět,
- že si její dcera zlomila ruku? - Jo.
Máma by měla vědět, jestli její dcera šla do školy.
Nebo jestli se nasnídala.
- Jestli má kde bydlet. Volat jí nebudeme. - Dobře.
Je to moje vina. Neměl jsem do tebe tak strkat.
To nic. Řekla jsem si o to.
To máš pravdu.
Vím, jak to asi znělo. Ale byla na houpačce.
Měla úraz.
Ten krajkovej vzor je na jedničku. Je perfektní.
Vidíš? Měli bysme zmizet.
Jak jim to hodláš vysvětlit? Napadne je obchod s bílým masem.
- Co je? Čtu si. - Nikdy jsem neviděl, že by sis četla.
Spoustu věcí jsi mi vyčetla, ale číst jsem tě neviděl.
Taky tady nechci být.
Nemocnice nevěstí nic dobrýho.
Bude v pořádku?
- Můžete prosím Louisovi pomoct? - Co se mu stalo?
- Zkolaboval při vystoupení. - Dobře. Počkejte tady.
Prožij krásné Vánoce.
Starosti pusť z hlavy.
Všechno trápení
napřesrok sejde z očí.
Prožij krásné Vánoce.
Ať zavládne radost.
To je tak smutný, zlato.
Smutný filmy nesnáším. Kde je ovladač?
Radši ten smutek zajím.
Zas jako za starých časů...
Já že jsem stará, ty mrcho?
Judy má pravdu. Jsem stará a nezadaná.
Naši milí, drazí přátelé
nám budou nablízku...
Koblihy nestačí, ty vole.
Co mi přinesl Santa?
Bílej dort mám ráda. A bílý kluky ještě víc.
Když bude přát štěstí...
Ne, ty mrcho. Ne že mě zastíníš.
Cocoa!
Louisi?
Jak dlouho tady ještě budeme sedět? Dokud si nedoplete svetr?
Nezlobte se, ale dostal jsem přidáno.
- Dělám si srandu. Mám koblihy. - Christiane, kazíš mi dietu?
Co řešíš, Deed? Sekne ti to. Dietu nepotřebuješ.
Tak půlku.
- A kdo si dá tu druhou? - Já.
Mám hlad. Zkus mi šlohnout koblihu.
Budu předstírat, že mám záchvat.
Nebo bych se mohl zeptat. Jako normální člověk.
Jdu na radiologii.
Dobrý den, promiňte. Dal byste mi prosím koblihu?
Malé by přišla vhod.
Nabídněte si. Nejlepší koblihy v Louisianě.
Když už mluvím se členem klubu...
Jste gay. Já taky.
- Nevěděl jsem, že je to tak vidět. - Jenom jsem si tipnul.
Myslíte, že byste ji mohli vzít přednostně?
Dost ji to bolí. Jsme tady už přes hodinu
- a mám dneska show. - Jakou show?
V Unzipped v centru Baton Rouge. Mám drag show.
- Bože. Vy jste profesionální drag queen? - Správně.
- Jak říkám... - Taky se občas věnuju dragu.
Vážně? To je super.
Jen jako amatér. Rozhodně nejsem drag queen.
- Mrknete se? - Teď se mi to...
Promiňte, že se ptám, ale poradil byste mi?
Teď se mi to vážně nehodí, ale...
Dobře.
Tammy Faye je kultovní.
- Já vím. - Možná je trošku ohraná.
- Měl bych toho nechat, ale zbožňuju ji. - Jo.
Rád bych vám pomohl. Možná byste pro mě na oplátku taky něco mohl udělat.
A co tohle? Asi to není dobrý.
- Máte tam trochu moc výraznej rozkrok. - Já vím. Přitahuje pozornost.
A co tohle?
- Jak se jmenujete? - Patty Cakes.
- Ne. - Aha, moje pravý jméno. Christian.
Christiane, drag je jen o přístupu.
Toť vše.
Když vejdete do místnosti, všechny pozdravte,
ale chovejte se, jako by za nimi stál někdo lepší.
To všechno změní.
Super. Rádo se stalo.
Ale jak říkám. Ruka ruku myje.
Jestli tady budeme muset dál čekat, možná na vás budu mít prosbičku.
Bude mi ctí.
Že ti to trvalo. Byls na rande?
Rád vidím, že jsi uštěpačná jako vždycky.
Zkus si nezašpinit tričko.
Sakra.
Asi už vyprchal adrenalin.
Už toho mám dost.
Musíte tu holčičku ošetřit.
- Ošetříme ji, hned jak to půjde. - To nestačí, Didi.
Ta holčička trpí.
Říkala jste, že to chvilku potrvá, ale čekáme už přes hodinu.
Copak to nechápete? Bolí ji to.
A nikdo s tím nic nedělá.
Ano, hraju si na Shirley MacLaine.
Ano, vždycky jsem to chtěl udělat, ale za jiných okolností.
Ten tón si můžete odpustit.
Víte co?
Hodina je moc. Moc se omlouvám.
Kvůli škrtům máme hrozně málo lidí. Neustále se propouští.
Používáme ty samý jehly.
Dělám si srandu. Zvyknete si na můj smysl pro humor.
Děkuju.
- Promiňte, že jsem na vás vyjel. - Ale prosím vás.
Já ten film miluju.
„Zasmějete se, pobrečíte si, najdete smíření.“
- Jak se jmenuješ, zlatíčko? - AJ.
- Amber Jasmine. - To je krása.
Pojmenovali mě po striptérce a postavě z rasistické disneyovky.
- To říká vždycky. - Jsi rozkošná.
Jak se s tou holčičkou vlastně znáte?
- Bolí mě ruka! - Chudák malá.
Dáme ti na to led a uděláme ti rentgen.
Vy ne. Zůstaňte tady a vyplňte ty formuláře.
Musíme o ní všechno vědět.
Tak jo.
Jasně.
Všechno to vím.
PŮJČOVNA AUT POHÁNÍ NÁS SPOKOJENOST ZÁKAZNÍKŮ
Co koukáš, chlape?
Zapomněl jsem, že nejsem v New Yorku. Moje chyba.
- Jo, chyba. - Dobře.
Buď rád, že po tobě vůbec někdo kouká. Furt se šklebíš. Usměj se trochu.
S tím dej pokoj. Vojel jsem tě, takže je konec. Tak jsme se dohodli.
A teď jsme se dohodli, že potřebuješ 800 babek na opravu okna.
Až mi dají klíče, dostaneš od maminky penízky a můžeš jít.
Leda bys ještě chtěl rychlovku.
To už nikdy neudělám. Cítím se hnusně.
Tak jsem odvedla dobrou práci.
Mám tady auto pro Lorraine Bracco.
- Jo. - Ne.
Spletl jste se. Vracím auto Lorraine Bracco.
Ne, půjčuju si auto pro Lorraine Bracco.
- Je Lorraine Bracco. Mám její kreditku. - Není Lorraine Bracco.
Sethe!
To je Lorraine Bracco. Natáčíme v Jacksonu film.
Ty jo.
Proč to s tím autem tak trvá? Uletí mi letadlo.
Tahle paní tvrdí, že je Lorraine Bracco.
Jestli jste Lorraine Bracco, proč má vaši kreditku?
Nejde o to, jestli má moji kreditku.
Milánku, jde o to, že jste nepoznal, že jsem Lorraine Bracco.
Rodina Sopránů?
- Mafiáni? - Rizzoli & Isles?
Kdo sakra jste?
Nikdo.
Jo. Padejte.
- Co jste zač? - Jsem fanynka.
Policie. Přejete si?
- Posaď se. Kouknu se, jestli můžeš dál. - Počkat.
Mohla byste zajít pro mýho kamaráda?
Je nervózní, když je o samotě.
Hned se uvidíte.
Neboj, zlatíčko. Bude to dobrý.
AJ.
AJ?
Broučku.
Můžu za ní?
Ne, zlatíčko. Není vzhůru. Dobře?
Máma se předávkovala, ale včas ji ošetřili.
Je to moje vina. Měla jsem zavolat dřív.
Ne, ty za to nemůžeš, broučku.
Můžu.
- Myslela jsem, že prostě spí. - Ne.
Ne. Udělala jsi, co jsi mohla. Ty za to nemůžeš.
Umře?
Cože? Ne.
AJ, broučku. Říkám, že ji včas ošetřili.
Bude to dobrý.
Amber Jasmine.
Zlatíčko, musíš si ještě počkat. Máme jen jeden rentgen.
Říkala jsem jim, že potřebujeme dva,
protože jinak budou holčičky muset čekat na chodbě.
Ale poslechli mě? Ne, neposlechli.
Ale dostanu tě tam, hned jak to půjde. Dobře?
Ještě přijdu.
Výška. Váha.
Čekají, že toho člověk bude vědět spoustu.
Vypadá spíš na devět nebo na deset?
Vy nevíte, kolik jí je?
Ukažte mi ženskou, která čas od času nelže o svým věku.
Já lžu taky.
MÁMA PROSÍM ZAVOLEJ MI!!!!
Na internetu měli pravdu. 1234 není bezpečný heslo.
MÁM TĚ RÁDA, AJ. PROSÍM DEJ MI O SOBĚ VĚDĚT.
JSEM NA NĚCO ALERGICKÁ?
KDE JSI?! HNED MI PROSÍM ZAVOLEJ!
No tak, dámo s třpytivým motýlkem. Už odpověz.
Promiňte. Vybil se mi mobil. Nemáte nabíječku?
Díky, Chrisi.
Dobře.
Dostanu auto a upgrade?
- Půjčí mi ho zadarmo? - Myslím, že by měli.
- Už jede. - Nashle!
- Nashle. - Užijte si léto.
LÉČBA RAKOVINY PRSU
AJ, proč tady sedíš? Ještě tě neošetřili?
Jo, ošetřili.
Už můžeme jít. Nic mi není.
Prý bych si každej rok měla zajít na mamograf
- a dávat pozor na příznaky deprese. - Sedej.
Musíme si promluvit.
Proč jsi mi neřekla, že ti píše máma?
Dej mi to.
Říkala jsem ti, ať mi nesaháš na věci. Nikdy se nepoučíš.
Napsala ti snad 50 zpráv. Šílí z toho. Musíš jí odepsat.
Proč? Je to past.
Dělá, že jí na mě záleží, abych jí odepsala.
A pak se sjede a nic si nepamatuje.
AJ, nejsem tvoje máma.
Já vím. Víš, jak to vím? Protože nejseš na drogách.
Jen říkám, že bych tady neměl být já.
Ví o tobě věci, který netuším.
Aspoň jí napiš, že jseš v pohodě.
Já v pohodě nejsem!
Jsem v nemocnici. Zlomila jsem si kvůli tobě ruku.
Takže sis ji zlomila. Řekli ti to?
Ne, ale hrozně to bolí.
- Dej mi ten mobil. - Ještě jsme s tím neskončili.
S tímhle taky ne. Tak jo.
- Kolik ti je? - Kolik je tobě?
- To je rána pod pás. Jen ti chci pomoct. - Deset.
- A datum narození? - 19. června.
Cože?
Ne. Nejsi blíženec. Nemáš dvě tváře.
Viděl jsem tvoji vážnou a neklidnou stránku,
ale ještě jsem neviděl, že bys byla společenská a bavila se.
Možná máš ascendent v býku.
Tak jo, zlatíčko. Jsi na řadě.
- Roberte, prosím. Musíme pryč. - Co se děje? Proč se bojíš?
Protože někoho zavolají.
Cože? Ne. Ošetří ti ruku a vypadneme odsud.
Hele, já to znám.
Když tady nejsi s mámou, někoho zavolají a odvedou tě pryč.
Zdravím.
- Jak jste se sem dostal? - Prostě jsem přišel.
Jo, s nemocniční ostrahou je taky konec.
Jen jsem potřeboval, aby mi AJ trošku pomohla.
- Zapomněl jsem si brýle. - Když člověk stárne, je to hrůza.
Taky máte suchý prsty? Můj iPhone nepozná, že na něj sahám.
Ne. Moje prstíky jsou jako zamlada.
Asi budete z města.
Carlosi, zavedeš Amber dovnitř? Pomůžu tady pánovi s formulářem.
- Jo. - Bude to dobrý. Budu tady.
Já snad taky.
Vezmete jí tašku?
Najdeme si místečko se spoustou světla, ať naše prastarý oči dobře vidí.
Asi víte, co dalšího nás brzo opustí. Sluch!
Je na něco alergická?
Na slušný chování.
Já vlastně nevím.
Buráky bych na ni nesypal, ale to vám asi nepomůže.
Můžete napsat „všechno“. Nebude to lepší?
Vážně to potřebujeme vědět.
Můžeme někomu zavolat? Kde je její matka?
Máma není na příjmu.
Jaký k AJ máte vztah?
Nejdřív to bylo trošku napjatý, ale už spolu vycházíme líp.
Dělám si srandu.
Dobře. Má se to takhle.
- Jel jsem na soutěž krásy v Texasu... - Jezdí na soutěže krásy?
Kristepane.
- To by mě nikdy nenapadlo. - Já vím.
Nasprejujeme opálení, dáme jí mažoretkovou hůlku
a je jak vyměněná. Dává to smysl. Je blíženec.
Páni. A jaký máte k AJ vztah?
Kouč. Jsem její kouč na soutěžích krásy.
Provozuju v New Yorku studio Primadonky.
Nesnažte se nás vygooglit. Studio je jen pro zvané.
Musím se zeptat. Mám vnučku, která byla už na třech soutěžích.
Nikdy se neumístila. Hned si otevřu Instagram.
Co vy na to?
Je rozkošná.
Možná menší falešný zuby?
Jsou na ni trošku velký.
Ty zuby jsou opravdový.
Jsou překrásný.
Je sama sebou.
Koukejte. Můžou za to vlasy? Nezvládli jsme účes?
Ta paruka je trošku moc velká. Krk tu zátěž stěží zvládá.
- Možná proto se trošku šklebí. - Tak bych si přála, aby něco vyhrála.
Carolanne, baví ji to?
Náramně si to užívá. Cítí se překrásně.
Řekl bych, že už vyhrála.
Když dovolíte, musím se podívat za svou svěřenkyní.
Počkat. Neřekl jste mi nic o její matce.
Může mi někdo pomoct?
Potřebuju pomoc.
Počkej.
Počkej, broučku.
- Počkej. - Jste v pořádku?
Rodím. Myslím, že rodím. Praskla mi voda.
Dobře. Pojďte dál. Máte s sebou někoho?
Jsem sama.
Mám někomu zavolat?
Ne.
Ne, nikoho nemám. Jsem sama.
To není pravda. Máte mě. Postarám se o vás. Dobře?
- Dobře. - Pojďte.
- Dejte mi vozík. Potřebuju vozík. - Ještě ne.
Bude to dobrý.
A je to. Posaďte se. Výborně. Dýchejte.
- Jak se jmenujete? - Brianna.
Brianna.
- Ten v té červené košili. - Nechápu, že jsem si ho nevšimla.
Postarám se o to.
Ahoj.
Už vás mám. Didi říkala, že jste kolem ní proklouzl.
- Stará dobrá Didi. - Jo.
Jsem Alyssa z platebního oddělení. Potřebuju vaši kartu.
Moji kartu? Kartu pojištěnce, nebo kreditku?
Obě!
Berete hotovost?
Promiňte, ale došel mi benzín a nemám zadní okno.
- Půjčil byste mi peníze? - Ne, promiňte.
Nejsem někdo, kdo žebrá o peníze.
Vím, že to právě dělám. Ale obvykle takovej nejsem.
Hej.
Víte co? Snad to nikdy nezažijete. Protože je to pěkně těžký.
Mám toho dost.
Skončil jsem s ní. A s jejíma věcma!
Co? Co to sakra je?
Pojď sem.
To snad ne.
Mrcha jedna prohnaná.
Čau.
Není to tak špatný. Zlomila sis ulnu. To je ta kost tady.
Jak se to stalo?
Strčil do mě ten chlápek, se kterým jsem přišla.
Na houpačce.
Byla jsem na ní poprvé.
Nechcete pro něj zajít? Ať tam něco nevyvede.
Přišla sem s vysokým, noblesním černochem.
Vrtalo mi hlavou, proč jsou spolu
a ukázalo se, že je její kouč na soutěžích krásy. Je z New Yorku.
- Jezdíš na soutěže krásy? - Co je? Mohla bych být královnou krásy.
Když si dám rtěnku a tak.
- Rozhovor si ještě asi nenatrénovala. - To teda ne.
- Určitě jezdí na soutěže? - Říkal to její kouč.
- Jak se ten kouč jmenuje? - Broučku, jak se jmenuje tvůj kouč?
Robert Lee?
Hledám někoho, kdo přišel s Louisem Bellem.
Tady. Přišel jsem s Louisem.
Promiňte, že jsem v kostýmu. Vystupoval jsem jako Judy Garland.
Já to chápu. Pracuju na pohotovosti v Greenwich Village už od 20.
Judy Garland jsem tady viděl už aspoň čtyřikrát.
Jednou to byla pravá Judy Garland.
Jak se má Louis?
- Jste jeho partner? - Ne, jen kamarád.
- Má rodinu? - Proboha.
- On umřel? - Ne.
Můžu vás ubezpečit, že neumřel.
Ale... měl mrtvici.
Jakou mrtvici? Byla vážná?
- Byla vážná. - Bože.
Cukrovka je samozřejmě rizikovým faktorem.
Je to moje vina. Přinutil jsem ho sníst spoustu koblih.
Pořád říkal: „Je to moc kýčovitý.“ A já na to: „Ne, je to vtipný.“
Nemyslím, že za to může pár koblih.
Bude v pořádku?
Stabilizovali jsme ho.
Velmi dobrou zprávou je, že řeč a motorika je nejspíš nedotčená.
Ale... narazili jsme na jiný problém.
Mrtvice zasáhla obě strany mozku. Stává se to vzácně.
Ale když se to stane, nastává slepota.
Dočasně oslepl, dokud mu z mozku neodteče krev?
Řeknu vám to na rovinu.
- Oslepl napořád? - Nejspíš ano.
Tak jo, děvče.
Někdo dostane sádru.
Dáte mi takovou tu tvrdou? Dá se použít jako zbraň.
Je pěkný číslo. Ne, zlatíčko. Používáme měkkou sádru.
Nejdřív tě trošku vyšetřím.
Budiž. Šel jsem na to moc rychle.
Jen se kouknu na...
Dobře. Měl jsem se poučit.
Dobře. Zkusíme to jinak. AJ, řeknu ti to na rovinu.
Potřebuju ti to narovnat. Malinko to zabolí.
Ale něco mi říká, že to zvládneš.
- Můžeme? - Jo.
Ne!
- Můžu si nejdřív dát Colu? - Už se to nese.
Dietní ne.
- Jak je? - Nezavěšuj! Zavolat si můžu jen jednou.
Nemůžu uvěřit, žes mě tam nechal, ty ubožáku.
Jo, jsem ubožák. Víš, co jseš ty?
Jo, jsem ve vězení. Potřebuju, abys složil kauci.
V postranní kapse kufru mám tisíc dolarů.
Jenom tisíc? Mně to totiž přijde spíš jako sto tisíc.
- Našel jsem to falešný dno. - Sám jseš na dně.
Sbohem, paní Bracco.
Nezavěšuj. Nesnažila jsem se tě převézt. Vždycky si s sebou vozím všechny prachy.
Vyrostla jsem na ostrově s pěti aktivníma sopkama.
Ty peníze nejsou na útratu. Mám je na horší časy.
Dobře. Najednou nastaly horší časy?
Já si totiž už sedm týdnů v umyvadle myju dvoje spoďáry od Versaceho.
Horší to být nemůže.
Zaplať kauci a dám ti polovinu.
Ne.
Všechno je to moje. Jo, zlato.
Zatímco budeš hnít v jacksonským lochu,
zamířím na Kubu se spoustou novýho spodního prádla.
Víš, jaký myslím? Takový to drahý s kapsou vepředu.
Opovaž se mi...
Ty jo. Ten ubožák mi to položil.
Pojďte.
Sedíš mi na místě.
- Zdravím. - Dobrý den.
- Takže budete platit hotově. - Ano, hotově.
Jsou v sáčku.
Peníze jsou špinavý. Potrpím si na pořádek.
To jsme dva.
Proto už nemůžu chodit do kina. Kvůli vším.
Za jiných okolností bysme si o tom popovídali u kafe.
- V kelímku. - Samozřejmě.
Je s váma sranda.
- Můžu se na něco zeptat? - Jasně.
Normálně bych se neptala, ale nemám žádný afroamerický kamarády.
Dobře.
Dcera chodí s Afroameričanem a nevím, jestli je to hodnej kluk.
Koukl byste se na Instagram a řekl mi, co si myslíte?
Poznám to, protože jsem černoch?
Ne. Byla to hloupost. Jasně, že to nepoznáte.
Z fotky se nedá poznat, jestli...
Tak to teda ne.
- Ať si dá odchod. Ne protože je černoch. - Dobře.
Přijde mi šíleně pochybnej. Rasový profilování v tom nehraje roli.
Mně taky.
Řeknu jí, že za to nemůže rasismus.
- Říká to Afroameričan. - Přesně.
Spočítám to a dám vám účtenku.
Všechno to tam je. Můžete si to...
To křičí AJ.
Pane, bohužel vás tam nemůžu pustit.
Jak to myslíte? Musím za ní.
Dělá nám starosti, jak se s tou dívkou znáte.
Jakže se znáte?
V současnosti se o ni starám.
Ani nevěděl, kolik jí je.
A říkal, že ji praštil.
Strčil jsem do ní. Na houpačce.
Loretto, to je dobrý. Carolanne říkala, že je její kouč.
Ano. Jako její kouč bych s ní měl být.
- Můžeme to vyřešit později. - Musíme to vyřešit hned.
Pojďte za mnou.
Pane. Pojďte za mnou a vyřešíme to.
Asi nemám na vybranou.
Můžete jí aspoň dát tuhle panenku?
Bohužel.
Tudy, prosím.
Co ten křik? Bolí ji to.
- Tlačte. Ještě jednou zatlačte. - Už nemůžu.
Ještě trošku a máme to.
Ale můžete. Zvládnete to, Brianno.
Chvilku netlačte. Nastalo menší zpomalení.
Co se děje? Stalo se něco miminku?
Přísahám, že jsem nic neudělala. Celou dobu jsem byla čistá.
Nic se neděje. To se stává.
Tep se vrací do normálu. Můžete.
- Vedete si skvěle, Brianno. - Líp než já.
Dala jsem manželovi pěstí do koulí a řekla:
„To by stačilo. Zbytek zvládneš sám.“
Taky bych někomu ráda dala pěstí.
To rozhodně. No tak. Ještě jednou.
Vidíš? Ani to nebolelo.
Jo, jasně.
Tak dík.
Rádo se stalo.
Vydrž chvilku. Nikam nemůžeš, dokud mi neřekneš, kde máš mámu.
Sakryš. Její kouč mi vlastně nesdělil žádný informace.
AJ, tajíš nám něco?
O tom, jak sis zlomila ruku? Proč nám nechceš říct, kde máš mámu?
- Já nemůžu. - Jak to?
Stydíš se?
Chodí sem všelijaký mámy. Minulej týden jsme tady dokonce měli tanečnici.
Jo, hrozně se stydím.
Dělá to taky. Je striptérka. Teda tanečnice.
Pracuje v tom klubu u dálnice I-10? Jakže se jmenuje?
Booby Trap.
Nechodím tam. Jen jezdím kolem. Na cestě domů.
- Je to obří nápis. Nedá se přehlídnout. - Jo. Pracuje tam.
Máte pravdu. Hrozně se stydím.
Nemáš se za co stydět.
Peníze se vydělávat musí. Je fajn, že tě hlásí do soutěží krásy.
Jen jí dáme vědět, že ti nic není. Jak se jmenuje?
Destiny.
Dobře.
Počkej tady. Hned tam zavolám.
Nedělej si starosti. Bude to dobrý.
Pojď. Sedni si, prcku.
Mezitím nikam nechoď.
Neurologický rezident na předoperační.
Sakra.
Dobře.
- Ahoj, AJ. Jak se máš? - Dobře. Čekáme na mámu.
Určitě si děláš starosti, ale musíš jít s námi. Dobře?
- Dokud se máma nezotaví. - Neznám ji.
Nebude to na dlouho. Slibuju.
Pojď.
- Máma... - Bude to dobrý.
Nebude to na dlouho.
NEPOVOLANÝM VSTUP ZAKÁZÁN
Můžete Destiny vzkázat, že jsme na adrese Richard Boulevard 366?
Budeme na ni čekat. Dobře.
Ještě jednou děkuju za pomoc. Nashle.
Roberto, cos to po mně chtěla...
Pane Lee, potřebuju vědět, kde je matka té dívky.
Nemůžu vám ji svěřit.
Jsem si poměrně jistý, že jste četla Můj příběh.
Takže vám povím příběh o mně a AJ.
AJině matce se moc nedaří. Bojuje se závislostí na drogách.
Ne, nejsem její kouč na soutěžích krásy.
Jsem drag queen na celostátním turné.
AJ se schovala u mě v karavanu.
Stručně řečeno ji vezu do Texasu, aby mohla bydlet s dědou,
který asi žije na samotě.
Snad je to hned jasnější.
Ano.
Zavolám sociálku.
Cože? Ne.
To jí nemůžete udělat.
Právě proto utekla.
Pane Lee, nemáte žádné doklady a není tu její matka.
Musíte to pochopit.
Zdravím, Loretto. Dobrá zpráva. Matka už se našla.
Ta holčička nám konečně řekla, že maminka tancuje v klubu u I-10.
Hrozně se styděla.
Pořád se za něco stydí.
Proto jsem vám musel říct šílenou historku o tom,
že jsem drag queen na celostátním turné.
Snažil jsem se chránit její soukromí.
Je místní. Víte, jak lidi rádi klevetí.
Ano.
- Mluvili jste s její matkou? - Přijede za půl hodiny.
Dobře.
Takže za půl hodiny všichni budou o všem vědět.
Takže...
na její mámu počkám venku.
Dobře.
Je unikát.
- Christiane! - Jak to s vámi vypadá?
- Není to ideální. - To mě mrzí. Potřebujete pomoc?
Mám na vás velkou prosbu. Ptám se vás jako drag queen.
Nejsem žádná drag queen.
Když se chlap nebojí rtěnky a paruky a řekne světu, že mu to sluší,
může se prohlašovat za drag queen.
Jste drag queen, drahouši.
- Myslel jsem, že léčitel jsem já. - Co se týče té prosby...
Potřebuju si od vás něco půjčit.
Jste tady na záskok?
Promiňte, že jdu pozdě. Někdo mi šlohl místo. To se nemá.
AJ, musíme zdrhat.
Co jste zač? Zakryjte si bimbase.
Kvůli němu jsem přišel.
To je pohotovostní ambulance B.
To je Darlene, která ji má pod palcem, a to je Angie, která nám dneska pomáhá.
- Dobrý den. - Zdravím.
Ahoj, zlato.
Říkali, že jsem měl mrtvici.
Mega přehnaná reakce.
To vůbec není vtipný.
Nic nevidím. Doktor říkal, že jsem možná oslepl napořád.
Ještě to nevíme.
Nevíme, co bude za týden. Nebo za měsíc.
Nesmíš ztrácet víru.
Roberte, co budu dělat?
Prostě...
prožij krásné Vánoce.
Starosti pusť z hlavy.
Všechno trápení
napřesrok sejde z očí.
Vážně, ty mrcho? Vtípek o slepotě?
- Moc brzo? - Ne.
- Můžu na tebe mít prosbu? - Cokoliv.
Našel bys moji paruku?
- Ty vole. - Jseš pořád v kostýmu?
Asi cítím mokrej mačkanej samet.
Říká se, že se ti zbystří smysly.
To doufám.
Nevím, cos slyšela, ale jen kolem toho klubu jezdím.
Je hned u dálnice.
Nikdy jsem se moc neuměla spolehnout na ostatní,
protože jsem neměla rodinu.
- Ahoj, zlatíčko. - Tady je.
- Je krasavice. - Ahoj.
Ahoj.
Je zdravá, že?
- Jo, zvládla jste to skvěle. - Děkuju.
Moc vám za všechno děkuju.
Byly jste na mě tak hodný. Ani nevím, jak se jmenujete.
- Jsem Amber. - Jasmine.
Ahoj, krásko.
Ahoj, zlatíčko.
Potřebuješ lidi, co se o tebe postarají, když půjde do tuhýho.
Jsou tvoje rodina.
Prostě je musíš najít.
- Pozor. - Promiň. Nechal jsem se unést.
- Co to je? - Je to dobrý, ne?
Je to z mojí show Povyk na Jamajce. Hrál jsem Amoy,
- což znamená „krásná bohyně“. - Dobře. Řekneš mi to pak.
Jasně. Musíme odsud zmizet. Není tady radno zůstávat.
- Vždyť jsem ti to říkala! - Musel jsem si na to přijít sám.
Holka, mám nápad.
Naskoč. Tohle ti vezmu.
A... Tak.
Honem, než jim dojde, že dostali padělaný peníze.
Když už ty peníze používáme, chci nakoupit spoustu věcí do karavanu.
- Jo, jasně. - Hej.
Projíždí tudy mrtvolka.
- Smáčkněte se. - Moc si to užíváš.
Hej, je tady moje dcera? Prý si zlomila ruku.
Přestávka, zlatíčko.